![65514c43fcbddc7cc753811c0623c25f-preview](https://visocki.info/wp-content/uploads/2023/05/65514c43fcbddc7cc753811c0623c25f-preview-640x339.jpg)
Jedan od osnivača sarajevske rock grupe Zabranjeno pušenje Davor Sučić, poznatiji kao Sejo Sekson, prije nekoliko dana je saopštio da je povukao dozvolu za javno izvođenje svojih pjesama koje je u Srbiji i inostranstvu izvodio bivši pjevač i suosnivač tog benda Nenad Janković, u javnosti poznat kao Nele Karajlić te je najavio tužbu protiv njega. Danas je uslijedilo novo, obimno saopštenje za javnost.
Nakon što je na ovakav potez uslijedio odgovor Neleta Karajlića, u kojem je, između ostalog, naveo kako je “ime bendu dala njegova majka, dok je Davor Sučić bio u vojsci”, danas se Sučić oglasio sa novim saopštenjem javnosti.
Sučić je naveo razloge, ali i najavio da će tražiti i sudsku zabranu.
“Ovim putem želim detaljnije obavijestiti javnost o razlozima da, pored tužbe protiv nezakonitog korištenja mojih pjesama u projektu Rock El Classico sa Stefanom Milenkovićem te poništenja nezakonitih ugovora sa agencijama u Srbiji potpisanih od strane našeg bivšeg člana Nenada Jankovića, pokrenem i sve potrebne pravne radnje do sudske zabrane za sva moja djela koja isti, dr Nele, javno koristi i izvodi. Ovu temu nisam spominjao u ranijem dopisu, jer nisam želio dodatno zagađivati prostor u medijima, ali poslije svih neistina koje je u svom iskazu pred javnost iznio Nenad Janković, dotičnom sam ipak prisiljen odgovoriti. Naime, po zakonu o autorskom pravu svaki autor može osobi oduzeti dozvolu za korištenje djela ukoliko isti narušava moralne i etičke principe koje autor smatra bitnim. O tome detaljnije govori Zakon o autorskom pravu u člancima 29, 30 i 31”, navodi Sejo Sekson, a prenopsi N1.
Ističe kako na uvid daje dio medijskih istupa i eskapada, koji su skupljeni za potrebe sudskog procesa, a posebno one koje se odnose, na, kako ističe, Neletov govor mržnje, parole i pjesme koje veličaju presuđene ratne zločince.
“Uz ove i ovakve stavove i istupe na koje me već duže vrijeme upozoravaju, moje obrazloženje te za mene najdublji i najbitniji razlozi zašto ne želim da moja djela koristi dr. Nele Karajlić, nalaze se na žalost i na njegovu sramotu, na brojnim sarajevskim grobljima, gdje leže kosti 11000 Sarajlija koje su, uz četiri godine izgladnjivanja i terora, poubijali upravo likovi koje je dr. Nele godinama veličao u svojim pjesmama i intervjuima i koji su uz svo učinjeno zlo, 1996. po dolasku SFOR-a i uspostavi mira prisilili na iseljenje gotovo sve Srbe iz Federacije BiH i podstakli pravedni i osvetnički gnjev dr. Karajlića, ovjekovječen u ideji da ponovo ukreše tenk kojim će se konačno vratiti u Sarajevo. Iskreno, nadao sam se da će ova i ovakva retorika prema mojim sugrađanima i našoj zemlji vremenom posustati, ali na žalost svi mi i danas svjedočimo perverznoj potrebi dr. Neleta da ismijava i vrijeđa svoj grad i svoje bivše sugrađane i njihove žrtve, iznoseći pri tom notorne laži o masovnom izgonu Srba ili pokušajima da ga se likvidira“, navodi Sekson.
Ističe kako smatra da se ništa neće promijeniti i da zbog toga Nele više ne može i neće izvoditi njegove pjesme, a pogotovo ne one o Sarajevu jer, kako ističe, Nele ih niti zaslužuje niti ih je vrijedan te namjerava uložiti sve zakonske mogućnosti da ga u tome spriječi.
“Moralni lik i djelo dr. Neleta također ilustrira i njegov očajnički napor da poslije 15 godina narodnjačkog staža i otkaza u bendu Emira Kusturice, gdje je također bio suspektan na malverzacije, nezakonitim radnjama stekne pravo na 50 posto mojih djela, iako je njegov udio u stvaralaštvu benda daleko, daleko skromniji. Za vjerovati je da je samo teška muka natjerala našeg doktora da posegne za djelima benda koji svu inspiraciju i emociju i danas crpi iz Sarajeva, grada Oskarovca Danisa, nagradama ovjenčane Jasmile ili neponovljivih Dubioze i Štuka, tog njemu i danas odioznog mjesta u koje bi on, kako kaže, ušao samo na tenku.”
Sekson je u saopštenju naveo i koja djela Zabranjenog pušenja kojima je on većinski autor, a koje većinom autorski potpisuje Karajlić ili neko drugi od članova benda, za koje se ne može potvrditi većinski autor ili je neko drugi:
“Pjesme kojima je većinski autor Davor Sučić: Selena vrati se Selena, Kino Prvi maj, Stanje šoka, Lutka sa naslovne strane, Dok čekaš sabah sa šejtanom, Ibro Dirka, Baš čelik 1&2, Brut, Ujka Sam, Kažu mi da novog frajera imaš, Gospođa Brams, Hadžija il bos, Kako je Velika Britanija postala probušeni dolar, Murga drot, Balada o Pišonji i Žugi, Manijak, U lošoj formi sam (Fikreta), Srce ruke i lopata, Guzonjin sin, Pišonja i Žuga u paklu droge, 12 sati, Na straži pored Prizrena, Zvijezda nad Balkanom;
Pjesme kojima je većinski autor Nenad Janković: Anarhija All Over Baščaršija, Abid, Put u središte rudnika Kreka Banovići, Šeki is on the road again, Čejeni odlaze, Nedelja kad je otiš'o Hase, Dan Republike, Kanjon Drine;
Pjesme kojima su većinski autori ostali bivši članovi grupe: Neću da budem Švabo u dotiranom filmu, Pamtim to kao da je bilo danas, Djevojčice kojima miriše koža, Dok jezdiš ka Alemanji, Ja imam kuhinju, Učini da budem vuk, Radost prvog žita, Sanjao sam noćas da te imam, Meteor, Piccola storia de grande amore;
Pjesme u kojima nije moguće odrediti većinskog autora: Pklatovi 1 & 2 (Autori Nenad Janković i Davor Sučić u omjeru pola-pola);
Pjesme drugih autora: Zenica Blues (Johnny Cash, tekst Davor Sučić), Dobri jarani (Lennon-McCartney, tekst Davor Sučić), Javi mi (Lou Reed, tekst Davor Sučić).
Gornji navodi mogu se provjeriti iz prijava predanih u SOKOJ u periodu od 1984. do 1990. godine, uz napomenu da se muzika vrednuje sa 50%, tekst sa 25% te aranžman sa 25%.
Čini mi se ipak da u projektu Rock El Classico mojih pjesama registriranih u autorskoj agenciji ima malo više od 2, kao što doktor obmanjuje javnost. Radi se o Pišonji, Fikreti, Ibri Dirki, Hadžiji, Zvijezdi nad Balkanom što vremenski čini više od pola projekta Rock El Clasico. Na to sam skrenuo pažnju i organizatorima koncerta u Zagrebu.
Ovim podacima, nadam se da sam konačno uspio razriješiti i taj vječni misterij oko Neletovog autorskog učešća u radu Zabranjenog pušenja prije 1992”, navodi.
Ističe i to kako je ime Zabranjeno pušenje već petnaest godina zaštićeno u cijelom svijetu zbog čega Nele Karajlić sve ove godine i nastupa isključivo pod svojim imenom, iako je, kako navodi, bilo određenih incidenata na koje su morali reagirati.
“Također, činjenica da je dr. Nele u Srbiji registrovao pravo na proizvodnju papirne galanterije te hardwarea i softwarea sa našim imenom više govori o njegovoj finansijskoj situaciji, nego o pravu da ime i autorska djela kojima nije vlasnik nezakonito koristi u poslovnim transakcijama, a istovremeno je i ružno i tužno da se snimci koje je zajednički finansiralo prijeratno Zabranjeno pušenje brutalno pokradu i prenesu na druga pravna i fizička lica bez znanja i dopuštenja tadašnjih članova Zabranjenog pušenja koji su i danas vlasnici istih.
Želio bih se referirati i na činjenicu da dobar dio publike cijeni Neletov doprinos i ulogu u bendu prije 30 godina i da se toga rado sjećaju. Ali i Nele bi trebao da se bar ponekad podsjeti šta su njegovi saradnici, prijatelji i sugrađani preživljavali od strane danas pravosnažno osuđenih ratnih zločinaca i njihovih vojski. Treba li da ga podsjetim da su kuću u kojoj su nastali i Pušenje i Nadrealisti i svi hitovi koje doktor danas svojata, pogodili sa jedanaest granata, a doktorovog, kako kaže bivšeg partnera poslali u bolnicu sa 46 komada stakla u glavi. Treba li ga podsjetiti da nije ugodno slušati parole o Radovanu i Đurđevdanu koliko god one donosile simpatija u njegovoj novoj domovini?”
Ističe kako danas Nele Karajlić u očima mnogih ljudi izaziva nelagodu.
“Mislim da, poslije svega što sam doživio te poslije ovoliko godina nedostatka ikakve empatije i elementarne ljudskosti, bez obzira na minuli rad, dr. Nele zbog svojih diskutabilnih i šovinističkih stavova, danas u očima mnogih ljudi izaziva ogorčenje i nelagodu, a pogotovo kad pjeva pjesme o Pišonji i Fikreti, kad pjeva o Sarajevu. Jer stara je istina da se dobre pjesme ne dobivaju, one to postaju kada ih otpjevaš tako da ti ljudi vjeruju. Naš bivši pjevač, definitivno više nije taj čovjek kome ljudi vjeruju u ono što pjeva.
I Nele, nemoj da ti nanosi duševnu bol što živim u Zagrebu. U Sarajevu sam svaki mjesec, na istoj adresi na Koševu, sa istim ljudima i sa istom ličnom kartom. Putujem autom, busom, avionom. Vjeruj mi, svaki je prevoz jeftiniji od tenka.
I za kraj ću još reći… Ne znam zašto taj Zagreb, u kojem živim poslije rata, a u kojem ćeš uskoro i sam nastupiti, smatraš nekom stigmom i izjednačavaš ga sa tvojim nečasnim beogradskim angažmanom koji si proveo pljujući po ranjenom Sarajevu, veličanju ljudi koji su ga rušili, potkradajući usput svoje bivše saborce i njihovo autorsko vlasništvo.
Zato, Nele, pjevaj svoje pjesme. I sam kažeš da ih imaš puno i da ih ljudi vole. Jer jedino iza njih stoji tvoje srce. Ako ga još ima“, stoji između ostalog u saopštenju Sučića.
Karajlić: Popularnost je došla jer je publika preko mene vezala Zabranjeno pušenje sa Top listom nadrealista
Podsjetimo, Krajlić je u svom skorašnjem odgovoru na prvobitni Sučićev potez naveo kako je prije povratka Davora iz vojske grupa imala više koncerata, od čega jedan pred prepunom Skenderijom kao predgrupa Bijelom dugmetu.
“Iza nas je ostao i jedan snimak. Pjesma ‘Penzioneri na more idu zimi’, za koju je muziku napisao Davor Sučić, a tekst Mirko Srdić (Elvis J. Kurtović). Sudbina je htjela da ja, kao osnivač grupe, postanem njen frontmen i da grupa, od izlaska prvog albuma, u junu 1984. godine, u veoma kratkom vremenskom periodu doživi veliku popularnost. Ta popularnost došla je, između ostalog, i zbog toga što je publika, preko mene, vezala Zabranjeno pušenje sa Top listom nadrealista. Uz mnoge uspone i padove, Zabranjeno pušenje se održava u vrhu jugoslovenskog roka zahvaljujući, dobrim pjesmama, ali i ne manje dobrim izvođačima. Istina je da je Sejo autor mnogih pjesama grupe Zabranjeno pušenje, ali isto tako je istina da sam autor mnogih pjesama i ja. Ali najveća istina je to da nije bilo onoga koji ih pjeva, od njih ne bi bilo ništa”, napisao je tada.